КАБІНЕТ МІНІСТРІВ УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А
від 18 лютого 1997 р. N 174
Київ
|
Про затвердження Положення про порядок визначення наукових об'єктів, що становлять національне надбання
На виконання розпорядження Президента України від 26 червня 1996 р. N 173 (
173/96-рп)
"Про наукові об'єкти, що становлять національне надбання" Кабінет Міністрів України постановляє:
Затвердити Положення про порядок визначення наукових об'єктів, що становлять національне надбання (додається).
Прем'єр-міністр України
|
П.ЛАЗАРЕНКО
|
ЗАТВЕРДЖЕНО
постановою Кабінету Міністрів України
від 18 лютого 1997 р. N 174
ПОЛОЖЕННЯ
про порядок визначення наукових об'єктів, що становлять національне надбання
1. Це Положення встановлює порядок визначення наукових об'єктів, що становлять національне надбання, та порядок вирішення пов'язаних з цим організаційних, фінансових і матеріально-технічних питань.
2. Науковий об'єкт, що становить національне надбання (далі - об'єкт),- це унікальний об'єкт, що не піддається відтворенню, втрата або руйнування якого матиме серйозні негативні наслідки для розвитку науки та суспільства.
3. До об'єктів можуть бути віднесені:
унікальні об'єкти музейних, архівних фондів, колекції, особливо цінні та рідкісні видання, інші пам'ятки історії та культури;
інформаційні фонди;
дослідні установки та обладнання;
природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, заказники, пам'ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, інші природні території та об'єкти і штучно створені об'єкти природно-заповідного фонду, що потребують підтримки, не передбаченої Законом України "Про природно-заповідний фонд України" (
2456-12)
;
полігони та інші унікальні наукові об'єкти.
4. Для обліку об'єктів Міннауки засновує Державний реєстр об'єктів, що становлять національне надбання (далі - реєстр).
5. Ініціатором внесення об'єкта до реєстру або вилучення його з реєстру (далі - ініціатор) може бути центральний орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, академія наук, громадська організація, установа (юридична особа), що відповідає за збереження об'єкта і належне використання коштів, призначених для його підтримки (далі - відповідальна установа).
6. Ініціатор готує обгрунтування внесення (вилучення) об'єктів до реєстру і провадить первинну науково-технічну експертизу з метою визначення складу об'єкта, комплексу заходів, необхідних для його збереження і використання, а також обгрунтування відповідних обсягів фінансування (в тому числі валютного) та специфічних матеріальних ресурсів. Підготовлені матеріали ініціатор подає до Міннауки.
7. Міннауки в місячний термін розглядає на підставі експертизи матеріали, подані ініціатором, готує і подає Кабінетові Міністрів України обгрунтовані висновки щодо доцільності внесення (вилучення) об'єктів до реєстру.
8. Рішення про віднесення об'єктів до таких, що становлять національне надбання, і внесення (вилучення) їх із реєстру приймає Кабінет Міністрів України. Статус наукового об'єкта, що становить національне надбання, надається терміном до двох років. При внесенні об'єкта до реєстру визначається відповідальна установа. Під час складання проекту державного бюджету на наступний рік за відповідними розділами бюджетної класифікації видатків передбачаються кошти для збереження цих об'єктів та забезпечення їх належного функціонування.
9. Центральні органи виконавчої влади, академії наук, діяльність яких пов'язана з об'єктами, щорічно подають в установленому порядку Міннауки, Мінекономіки та Мінфіну разом з пропозиціями про обсяги фінансування на наступний рік за рахунок коштів державного бюджету пропозиції щодо обсягів бюджетних асигнувань, необхідних для функціонування об'єктів.
Після затвердження Державного бюджету України на поточний рік Міннауки повідомляє міністерства та інші центральні органи виконавчої влади про обсяги фінансування зазначених об'єктів для врахування їх у кошторисах доходів і видатків відповідальних установ.
10. Кошти, виділені на збереження та функціонування об'єктів з державного бюджету, є цільовими асигнуваннями і не можуть бути використані відповідальними установами на будь-яку іншу мету.
Відповідальна установа щорічно подає Міннауки звіт про витрачання виділених коштів і акт про стан об'єкта. Керівник відповідальної установи несе персональну відповідальність за збереження і розвиток об'єкта.