Проект
(Тираж 05.06.2009)
ЗАКОН УКРАЇНИ
Про наукові парки
Цей Закон регулює правові, економічні, організаційні відносини, пов'язані зі створенням та функціонуванням наукових парків, і спрямований на інтенсифікацію процесів розроблення, впровадження, виробництва інноваційних продуктів та інноваційної продукції на внутрішньому та зовнішньому ринках.
РОЗДIЛ I. ЗАГАЛЬНI ПОЛОЖЕННЯ
Стаття 1. Визначення термінів
У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
договір про партнерство з науковим парком - договір між науковим парком і суб'єктами господарювання щодо умов участі у процесі розроблення та виконання проектів наукового парку;
засновники наукового парку - вищий навчальний заклад IV рівня акредитації (далі - вищий навчальний заклад) і/або наукова установа та інші юридичні особи, що уклали засновницький договір про cтворення наукового парку;
науковий парк - юридична особа, що створюється з ініціативи вищого навчального закладу і/або наукової установи шляхом об'єднання внесків засновників для організації, координації, контролю процесу розроблення і виконання проектів наукового парку;
партнери наукового парку - суб'єкти господарювання, що уклали з науковим парком договір про партнерство;
пріоритетні напрями діяльності наукового парку - економічно і соціально зумовлені наукові, науково-технічні та інноваційні напрями діяльності, що відповідають меті створення наукового парку, галузевому профілю та/або спеціалізації вищого навчального закладу та/або наукової установи (які є базовими елементами наукового парку), враховують потреби регіону (території), в якому створено науковий парк, та узгоджуються з напрямами діяльності, визначеними законами України "Про пріоритетні напрями розвитку науки і техніки" ( 2623-14 ) (2623-14) , "Про пріоритетні напрями інноваційної діяльності в Україні" та іншими законодавчими актами України в науковій, науково-технічній та інноваційній сферах;
проект наукового парку - пакет документів, що визначає процедуру і комплекс необхідних заходів щодо розроблення, створення та реалізації інноваційного продукту чи інноваційної продукції і включає в себе дані про матеріально-технічні, фінансові, кадрові ресурси, необхідні для виконання проекту згідно з вимогами цього Закону.
Стаття 2. Законодавство про науковий парк
Науковий парк створюється та діє відповідно до Господарського та Цивільного кодексів України ( 435-15 ) (435-15) , законів України "Про вищу освіту" ( 2984-14 ) (2984-14) , "Про інвестиційну діяльність", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про інноваційну діяльність", "Про державне регулювання діяльності у сфері трансферу технологій", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в науково-технічній та інноваційній сферах, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
РОЗДIЛ II. ОРГАНIЗАЦIЙНI ЗАСАДИ СТВОРЕННЯ ТА ДIЯЛЬНОСТI НАУКОВОГО ПАРКУ
Стаття 3. Мета cтворення наукового парку
Науковий парк створюється з метою розвитку науково-технічної та інноваційної діяльності у вищому навчального закладі і/або науковій установі, ефективного та раціонального використання наявного наукового потенціалу, матеріально-технічної бази для комерціалізації результатів наукових досліджень і їх впровадження на вітчизняному та закордонному ринках.
Стаття 4. Функції наукового парку
Основними функціями наукового парку є:
створення нових видів інноваційного продукту, здійснення заходів щодо їх комерціалізації, організація та забезпечення виробництва наукоємної, конкурентоспроможної на внутрішніх і зовнішніх ринках інноваційної продукції;
інформаційно-методичне, правове та консалтингове забезпечення засновників і партнерів наукового парку, надання патентно-ліцензійної допомоги;
залучення студентів, випускників, аспірантів, науковців та працівників вищого навчального закладу і/або наукової установи до розроблення і виконання проектів наукового парку;
сприяння розвитку та підтримка малого інноваційного підприємництва;
організація підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації спеціалістів, необхідних для розроблення і реалізації проектів наукового парку;
залучення і використання у своїй діяльності ризикового (венчурного) капіталу, підтримка наукоємного виробництва;
захист та представництво інтересів засновників і партнерів наукового парку в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, а також у відносинах з іншими суб'єктами господарювання під час організації та виконання проектів наукового парку в межах, визначених установчими документами наукового парку;
розвиток міжнародного і вітчизняного співробітництва у сфері науково-технічної та інноваційної діяльності, сприяння залученню іноземних інвестицій;
виконання інших функцій, не заборонених законодавством України.
Стаття 5. Установчі документи наукового парку
1. Науковий парк створюється і діє на основі засновницького договору та статуту, вимоги до яких визначаються цим Законом.
2. У засновницькому договорі про створення наукового парку визначаються зобов'язання засновників створити науковий парк, порядок їх спільної діяльності щодо його створення, умов передання науковому парку майна та нематеріальних активів засновників з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
3. У статуті наукового парку вказуються найменування юридичної особи, мета, завдання та функції наукового парку згідно з вимогами цього Закону, відомості про склад засновників, розмір і порядок створення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутку і збитків, органи управління науковим парком, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до наукового парку та виходу з нього, порядок ліквідації та інші відомості, що відповідають законодавству України та цьому Закону.
Стаття 6. Обмеження діяльності наукового парку
У рамках діяльності наукового парку не допускається здійснення таких видів діяльності, як торговельно-посередницька діяльність, надання послуг побутового призначення, виробництво і перероблення підакцизних товарів та інших, що не відповідають меті наукового парку.
Стаття 7. Cтворення наукового парку
1. Рішення про cтворення наукового парку приймається його засновниками за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері науково-технічної та інноваційної діяльності в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
2. У разі якщо засновниками наукового парку виступають суб'єкти господарювання державної або комунальної власності, що здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління, рішення про участь таких засновників у заснуванні наукового парку приймається за погодженням з відповідними органами, в управлінні яких перебуває ця державна або комунальна власність.
3. Для погодження рішення про cтворення наукового парку подаються:
проекти установчих документів наукового парку;
перелік пріоритетних напрямів діяльності наукового парку;
дані про наукові результати, реалізація яких забезпечить розвиток наукового парку;
дані про засновників наукового парку, наявну та потенційну виробничу, інженерну, транспортну і соціальну інфраструктури, що будуть використовуватися в діяльності наукового парку.
4. Науковий парк набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації у встановленому законом порядку.
5. У найменуваннях інших юридичних осіб забороняється використовувати слова "науковий парк".
Стаття 8. Пріоритетні напрями діяльності наукового парку
.
1. Перелік пріоритетних напрямів діяльності наукового парку формується згідно із законами України "Про пріоритетні напрями розвитку науки і техніки" ( 2623-14 ) (2623-14) та "Про пріоритетні напрями інноваційної діяльності в Україні" відповідно до напрямів наукової діяльності вищого навчального закладу і/або наукової установи з урахуванням потреб регіону (території), де розташований науковий парк.
2. Перелік пріоритетних напрямів діяльності наукового парку затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері науково-технічної та інноваційної діяльності при погодженні рішення про утворення наукового парку.
Стаття 9. Статус засновників наукового парку
1. Засновники наукового парку зберігають статус юридичної особи і на них поширюються норми законів щодо регулювання їх діяльності.
2. Засновник наукового парку має право:
добровільно вийти з наукового парку на умовах і в порядку, визначених статутом наукового парку, із збереженням взаємних зобов'язань та укладених договорів з іншими суб'єктами господарювання;
одержувати від наукового парку в установленому порядку інформацію, пов'язану з його діяльністю;
одержувати частину прибутку від діяльності наукового парку відповідно до порядку, визначеного статутом наукового парку.
Стаття 10. Органи управління наукового парку
Науковий парк має вищий орган управління наукового парку та виконавчий орган управління наукового парку. Функції органів управління наукового парку визначаються його статутом.
Стаття 11. Вищий орган управління наукового парку
1. Вищим органом управління наукового парку є загальні збори засновників наукового парку, функції яких визначаються статутом наукового парку.
2. Вищий орган управління наукового парку:
затверджує статут наукового парку та вносить зміни до нього; утворює виконавчий орган наукового парку;
вирішує фінансові та інші питання відповідно до статуту наукового парку.
Стаття 12. Виконавчий орган управління наукового парку
1. Виконавчий орган управління наукового парку формується загальними зборами засновників у порядку, визначеному статутом наукового парку.
2. Виконавчий орган управління наукового парку вирішує питання поточної діяльності з метою координації діяльності його засновників і партнерів щодо виконання проектів наукового парку.
Стаття 13. Особливості статусу вищого навчального закладу або наукової установи - засновника наукового парку
1. Вищий навчальний заклад та/або наукова установа можуть виступати засновниками юридичних осіб та/або їх об'єднань для організації та виконання проектів наукового парку.
2. Вищий навчальний заклад та/або наукова установа мають право виступати орендодавцем приміщень та обладнання для партнерів наукового парку на строк реалізації проектів наукового парку згідно з статтею 20 цього Закону.
3. Вищий навчальний заклад та/або наукова установа беруть участь у формуванні статутного фонду наукового парку шляхом внесення до нього нематеріальних активів (майнових прав на об'єкти інтелектуальної власності) у порядку, встановленому законодавством України.
4. У разі ліквідації наукового парку за рішенням засновників або на підставі рішення суду, в тому числі про визнання наукового парку банкрутом, майнові права на об'єкти інтелектуальної власності, створені за рахунок бюджетних коштів, не включаються до ліквідаційної маси і повертаються вищому начальному закладу та/або науковій установі, що вносили їх до статутного фонду наукового парку.
5. Вищий навчальний заклад та/або наукова установа можуть виступати засновниками одного наукового парку.
6. Вищий навчальний заклад та/або наукова установа здійснюють контроль за діяльністю наукового парку, щорічно заслуховують звіти про його діяльність.
Розділ III. ОСОБЛИВОСТI РОЗРОБЛЕННЯ ТА РЕАЛIЗАЦIЇ ПРОЕКТIВ НАУКОВОГО ПАРКУ
Стаття 14. Розроблення та прийняття проектів наукового парку 1. Проекти наукового парку розробляються на конкурсних засадах у рамках пріоритетних напрямів діяльності наукового парку з урахуванням норм законів України "Про інноваційну діяльність" ( 40-15 ) (40-15) , "Про державне регулювання діяльності у сфері трансферу технологій", "Про спеціальний режим інноваційної діяльності технологічних парків".
2. Проекти наукового парку подаються до виконавчого органу управління наукового парку юридичними та/або фізичними особами відповідно до умов конкурсу пропозицій щодо реалізації пріоритетних напрямів діяльності наукового парку (далі - конкурс).
3. Положення про проведення конкурсу розробляється та затверджується виконавчим органом управління наукового парку.
4. За результатами конкурсу виконавчий орган управління наукового парку приймає рішення про виконання проекту наукового парку та укладає договір про партнерство.
Стаття 15. Реєстрація проектів наукового парку
1. Виконавчим органом управління наукового парку здійснюється реєстрація всіх проектів наукового парку, на реалізацію яких укладено договір про партнерство.
2. Проекти наукового парку, реалізація яких потребує державної підтримки згідно із статтею 19 цього Закону, підлягають державній реєстрації Кабінетом Міністрів України.
3. До проектів наукового парку, що потребують ввезення наукового, лабораторного і дослідницького обладнання, а також комплектуючих та матеріалів, що не виробляються в Україні або виробляються, але не відповідають вимогам проекту наукового парку, додаються документи з номенклатурою та обсягами ввезення такого наукового, лабораторного і дослідницького обладнання, а також комплектуючих та матеріалів. Ці документи є невід'ємною частиною проекту наукового парку.
4. Строк реалізації проекту наукового парку не може перевищувати семи років з дня його реєстрації.
Стаття 16. Моніторинг реалізації проектів наукових парків
1. Виконавчий орган управління наукового парку здійснює моніторинг реалізації проектів наукового парку.
2. За результатами виконання проектів наукового парку партнери наукового парку подають звіти до виконавчого органу управління наукового парку відповідно до умов договору про партнерство.
3. Виконавчий орган управління наукового парку узагальнює інформацію щодо виконання проектів наукового парку та подає інформацію про результати роботи наукового парку до вищого навчального закладу або наукової установи на їх вимогу і до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері науково-технічної та інноваційної діяльності у встановленому порядку.
4. У разі недотримання партнером наукового парку вимог проекту наукового парку, показників та строків його реалізації виконавчий орган управління наукового парку може прийняти рішення про припинення виконання проекту наукового парку в повному обсязі або частково внаслідок односторонньої відмови від виконання умов договору про партнерство, що вважатиметься відповідно розірваним або зміненим.
5. Виконавчий орган управління наукового парку за проектом наукового парку, якому відповідно до цього Закону надано державну підтримку, у триденний строк з дня прийняття рішення про припинення виконання проекту наукового парку в повному обсязі або частково подає до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері науково-технічної та інноваційної діяльності обгрунтоване подання про скасування державної реєстрації проекту наукового парку або внесення змін до державного реєстру проектів наукового парку.
6. Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері науково-технічної та інноваційної діяльності за обгрунтованим поданням виконавчого органу наукового парку у встановленому порядку скасовує державну реєстрацію проекту наукового парку або вносить відповідні зміни до державного реєстру проектів наукового парку.
7. У разі скасування державної реєстрації проекту наукового парку щодо нього припиняється дія статей 19, 20 цього Закону.
8. Майнові, фінансові та інші наслідки, що можуть виникнути між партнерами наукового парку в разі припинення виконання проекту наукового парку в повному обсязі або частково, визначаються у договорі про партнерство.
9. Результати виконання проекту наукового парку приймаються виконавчим органом управління наукового парку відповідно до умов договору про партнерство та технічних завдань проекту наукового парку.
Розділ IV. ДЕРЖАВНА ПIДТРИМКА ДIЯЛЬНОСТI НАУКОВИХ ПАРКIВ
Стаття 17. Майнові права на технології та об'єкти права інтелектуальної власності
1. Розроблення і реалізація проектів наукового парку здійснюються за рахунок коштів наукового парку і його партнерів та/або за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів.
2. Проекти наукового парку, що виконуються за рахунок коштів наукового парку і його партнерів і не передбачають державної підтримки згідно з цим Законом, не потребують державної реєстрації.
3. Майнові права на технології та об'єкти права інтелектуальної власності, створені під час виконання проектів наукового парку, є власністю наукового парку та/або його партнерів, крім випадків, зазначених у частині четвертій цієї статті.
4. Центральний орган виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває вищий навчальний заклад або наукова установа, може обмежити в порядку, встановленому законом, майнові права на використання і розпорядження технологій та об'єктів права інтелектуальної власності, створених із залученням державних коштів, у разі якщо технологію та/або об'єкт права інтелектуальної власності:
а) віднесено до сфери національної безпеки і оборони держави; б) визнано такими, що мають використовуватися в публічних інтересах;
в) доведено до промислового використання та реалізації готової продукції виключно за рахунок державних коштів.
5. У випадках, зазначених у частині четвертій цієї статті, науковий парк та/або його партнери мають право використовувати технологію та/або об'єкт права інтелектуальної власності, створений із залученням державних коштів, для власних потреб, якщо інше не визначено центральним органом виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває вищий навчальний заклад або наукова установа.
6. Науковий парк та/або його партнери протягом місяця з дня створення із залученням державних коштів технології та/або об'єкта права інтелектуальної власності зобов'язані повідомити центральному органу виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває вищий навчальний заклад або наукова установа, про створену технологію та/або об'єкт права інтелектуальної власності.
7. Центральний орган виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває вищий навчальний заклад або наукова установа, протягом двох місяців з дня отримання повідомлення, передбаченого частиною шостою цієї статті, має повідомити науковому парку та/або його партнерам про своє рішення щодо обмеження майнових прав на технологію та/або об'єкт права інтелектуальної власності і підстави такого обмеження відповідно до частини четвертої цієї статті.
8. Якщо центральний орган виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває вищий навчальний заклад або наукова установа, протягом строку, зазначеного в частині сьомій цієї статті, не повідомив про прийняте ним рішення науковому парку та/або його партнерам, виключні майнові права на технологію та/або об'єкт права інтелектуальної власності без обмежень належать науковому парку та/або його партнерам відповідно до законодавства України.
9. У разі порушення центральним органом виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває вищий навчальний заклад або наукова установа, норм частин третьої - восьмої цієї статті науковий парк та/або його партнери можуть звернутися до суду з позовом про захист своїх прав.
Стаття 18. Державне замовлення на поставку науковими парками продукції, виконання робіт і надання послуг
1. Звернення наукових парків щодо державного замовлення на постачання продукції, виконання робіт і надання послуг для забезпечення пріоритетних державних потреб розглядається у пріоритетному порядку.
2. Виконання науковим парком державного замовлення здійснюється на договірній (контрактній) основі у порядку, визначеному законом.
Стаття 19. Особливості обкладання ввізним митом наукового обладнання, комплектуючих та матеріалів для виконання проектів наукових парків
1. У разі реалізації проекту наукового парку, що пройшов державну реєстрацію згідно із частиною другою статті 15 цього Закону, звільняються від обкладання ввізним митом наукове, лабораторне і дослідницьке обладнання, а також комплектуючі та матеріали, що не виробляються в Україні або виробляються, але не відповідають вимогам проекту наукового парку, згідно з номенклатурою та обсягами, передбаченими проектом наукового парку.
2. Порядок митного оформлення, номенклатура та обсяги ввезення товарів, зазначених у частині першій цієї статті, визначаються Кабінетом Міністрів України.
3. Режим звільнення від сплати ввізного мита діє протягом строку реалізації проекту наукового парку, але не більше двох років з дня затвердження номенклатури та обсягів постачання обладнання, для комплектуючих і матеріалів - протягом одного року.
4. Контроль за цільовим використанням наукового, лабораторного і дослідницького обладнання, а також комплектуючих та матеріалів, що не виробляються в Україні або виробляються, але не відповідають вимогам проекту наукового парку, здійснюється відповідно до закону.
5. У разі нецільового використання ввезених на територію України високотехнологічного наукового, лабораторного і дослідницького обладнання та комплектуючих і матеріалів не для потреб реалізації проектів наукових парків, суми ввізного мита, що нараховуються згідно з митним законодавством України, підлягають стягненню до Державного бюджету України. При цьому платник податку, який безпосередньо здійснив нецільове використання, зобов'язаний збільшити податкові зобов'язання за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке порушення, на суму ввізного мита, що мала бути сплачена при ввезенні на територію України високотехнологічного наукового, лабораторного і дослідницького обладнання та комплектуючих і матеріалів, а також сплатити пеню, нараховану на таку суму ввізного мита, виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на день збільшення податкового зобов'язання, за період їх нецільового використання.
Стаття 20. Оренда приміщень вищого навчального закладу та/або наукової установи - засновника наукового парку
1. За проектами наукового парку, зареєстрованими згідно із статтею 15 цього Закону, реалізація яких передбачає використання приміщень та обладнання вищого навчального закладу та/або наукової установи, за поданням виконавчого органу управління наукового парку між вищим навчальним закладом та/або науковою установою і партнером наукового парку укладається договір оренди на строк, передбачений умовами реалізації проекту наукового парку.
2. У договорах оренди, що укладаються відповідно до частини першої цієї статті, може визначатися особливий порядок сплати комунальних послуг та орендної плати. Розміри та умови їх оплати встановлюються вищим навчальним закладом та/або науковою установою за погодженням з центральними органами виконавчої влади, у сфері управління яких вони перебувають.
РОЗДIЛ V. ЕКОНОМIЧНI ЗАСАДИ ДIЯЛЬНОСТI НАУКОВОГО ПАРКУ
Стаття 21. Майнові відносини та фінансування наукового парку 1. Для виконання статутних завдань науковий парк може створювати статутний і резервний фонди, фонд підтримки інноваційної діяльності та інші фонди, не заборонені законодавством України.
2. Статутний фонд наукового парку поділений на частки між засновниками відповідно до їх внеску.
3. Вкладом до статутного фонду наукового парку можуть бути гроші, цінні папери та інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку.
4. Суб'єкт господарювання державної або комунальної власності, що здійснює свою діяльність на основі права господарського відання, може передавати належне йому майно до статутного фонду наукового парку лише за попереднім погодженням з центральним органом виконавчої влади, у сфері управління якого він перебуває.
5. Передача до статутного фонду наукового парку нерухомого майна, а також повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання та рухомого складу залізничного транспорту, що перебувають на балансі державних суб'єктів господарювання, здійснюється за умов додаткового погодження з Фондом державного майна України.
6. Не можуть бути об'єктами передавання до статутного фонду наукового парку об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" ( 2163-12 ) (2163-12) , а також об'єкти, включені до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" ( 847-14 ) (847-14) .
7. До джерел фінансування наукового парку належать:
кошти статутного та інших фондів наукового парку;
фінансові надходження від діяльності наукового парку;
інвестиції, надані науковому парку;
благодійні внески для розвитку наукового парку та забезпечення реалізації проектів наукового парку;
кошти державного та місцевих бюджетів;
кошти замовників;
інші надходження, не заборонені законодавством України.
Стаття 22. Розрахункове обслуговування діяльності наукового парку
Науковий парк має право відкривати рахунки в національній та іноземній валютах у банківських та інших фінансових установах.
Стаття 23. Припинення функціонування наукового парку
1. Припинення функціонування наукового парку здійснюється виключно шляхом його ліквідації за рішенням засновників або на підставі рішення суду.
2. Реорганізація наукового парку забороняється.
РОЗДIЛ VI. ПРИКIНЦЕВI ПОЛОЖЕННЯ
1. Цей Закон набирає чинності з 1 січня 2010 року.
2. Внести зміни до таких законів України:
1) частину другу статті 19 Закону України "Про Єдиний митний тариф" ( 2097-12 ) (2097-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 19, ст. 259 з наступними змінами) викласти в такій редакції:
"Для проектів технологічних та наукових парків, зареєстрованих у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, справляння ввізного мита здійснюється з урахуванням положень, установлених законами України "Про спеціальний режим інноваційної діяльності технологічних парків" ( 991-14 ) (991-14) та "Про наукові парки";
2) у Законі України "Про оренду державного та комунального майна" ( 2269-12 ) (2269-12) (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 15, ст. 99; 1998 р., № 18, ст. 88; 1999 р., № 29, ст. 239; 2002 р., № 2, ст. 5, № 30, ст. 205; 2004 р., № 51, ст. 547):
після частини третьої статті 1 доповнити новою частиною такого змісту:
"4. Відносини оренди рухомого та нерухомого майна вищих навчальних закладів та/або наукових установ, що є засновниками наукового парку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про наукові парки".
У зв'язку з цим частину четверту вважати частиною п'ятою;
абзац другий статті 5 доповнити словами "а також майна вищих навчальних закладів та/або наукових установ, що надається в оренду партнерам наукових парків".
3. Питання, не врегульовані цим Законом, вирішуються відповідно до законодавства України.
4. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом:
встановити ставки плати за оренду для партнерів наукових парків, яким надається в оренду державне майно вищих навчальних закладів та/або наукових установ, що є засновниками наукового парку, з метою державної підтримки реалізації проектів наукового парку;
привести свої нормативно-правові акти у відповідність з цим Законом;
підготувати пропозиції щодо внесення змін до законодавчих
актів, що суперечать цьому Закону.