У Х В А Л А
КОНСТИТУЦІЙНОГО СУДУ УКРАЇНИ
Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина Шишовського Володимира Володимировича щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої, шостої статті 136, пункту 1, підпункту 1 пункту 2 розділу VII "Прикінцеві положення" Сімейного кодексу України
м. Київ
30 червня 2009 року
N 36-у/2009
|
Справа N 2-37/2009
|
Конституційний Суд України у складі суддів:
Стрижака Андрія Андрійовича - головуючого,
Бауліна Юрія Васильовича,
Вдовіченка Сергія Леонідовича,
Головіна Анатолія Сергійовича,
Джуня В'ячеслава Васильовича,
Дідківського Анатолія Олександровича,
Домбровського Івана Петровича,
Кампа Володимира Михайловича,
Колоса Михайла Івановича,
Лилака Дмитра Дмитровича,
Маркуш Марії Андріївни,
Мачужак Ярослави Василівни,
Нікітіна Юрія Івановича - доповідача,
Овчаренка В'ячеслава Андрійовича,
Стецюка Петра Богдановича,
Ткачука Павла Миколайовича,
Шишкіна Віктора Івановича,
розглянув на засіданні питання про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина Шишовського В.В. щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої, шостої статті 136, пункту 1, підпункту 1 пункту 2 розділу VII "Прикінцеві положення" Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року N 2947-III (
2947-14)
(Відомості Верховної Ради України, 2002 р., N 21-22, ст. 135) з наступними змінами.
Заслухавши суддю-доповідача Нікітіна Ю.І. та дослідивши матеріали справи, Конституційний Суд України
у с т а н о в и в:
1. Суб'єкт права на конституційне звернення - громадянин Шишовський Володимир Володимирович (уповноважений за дорученням - Козляковський Геннадій Тимофійович) - звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої, шостої статті 136, пункту 1, підпункту 1 пункту 2 розділу VII "Прикінцеві положення" Сімейного кодексу України (
2947-14)
.
Автор клопотання просить роз'яснити вказані положення через відповідь на такі питання:
- чи можна в Україні згідно зі статтею 136 Сімейного кодексу України (
2947-14)
оспорювати батьківство щодо дітей, народжених і зареєстрованих до 1 січня 2004 року, на підставі статей 52, 53, 54 Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року (
2006-07)
(далі - КпШС) або на підставі кодексів інших держав до і після вказаної дати;
- чи можна відмовляти у задоволенні позову про оспорювання батьківства щодо дитини, яка народилася та була зареєстрована до 1 січня 2004 року, у зв'язку з тим, що закінчився строк (один рік), встановлений статтею 56 КпШС (
2006-07)
для оспорювання батьківства, або тому, що дитина була зареєстрована відповідно до кодексу іншої держави за умови, що на момент спору дитина є неповнолітньою, та дитина і батьки (батько) проживають в Україні;
- чи можна згідно з Сімейним кодексом України (
2947-14)
встановлювати чи змінювати розмір аліментів на дітей, які народилися та були зареєстровані до 1 січня 2004 року відповідно до КпШС (
2006-07)
або народилися і були зареєстровані в іншій країні, а зараз проживають в Україні;
- який з кодексів - КпШС (
2006-07)
, Сімейний кодекс України (
2947-14)
чи кодекс іншої держави - треба застосовувати в Україні при вирішенні спорів щодо дітей, які народилися та були зареєстровані під час дії КпШС (
2006-07)
;
- яке рішення повинен виносити суд у справі про оспорювання батьківства в Україні, якщо доведено відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, та чи повинен суд крім показань та заперечень матері розглядати ще й інші докази у справі;
- чи треба застосовувати аналогію права та закону згідно зі статтею 10 Сімейного кодексу України (
2947-14)
та відповідно до частини восьмої статті 8 (у конституційному зверненні - частини сьомої статті 8) Цивільного процесуального кодексу України (
1001-05)
при використанні статті 136 Сімейного кодексу України (
2947-14)
, якщо батьки та діти знаходяться під юрисдикцією України?
Необхідність звернення до Конституційного Суду України Шишовський В.В. обґрунтовує неоднозначним розумінням і застосуванням судами загальної юрисдикції окремих норм Сімейного кодексу України (
2947-14)
, що призвело до порушення його прав.
2. Друга колегія суддів Конституційного Суду України Ухвалою від 16 червня 2009 року відмовила у відкритті конституційного провадження у справі на підставі пунктів 2, 4 частини першої статті 45 Закону України "Про Конституційний Суд України" (
422/96-ВР)
- невідповідність конституційного звернення вимогам, передбаченим Конституцією України (
254к/96-ВР)
, Законом України "Про Конституційний Суд України" (
422/96-ВР)
та непідвідомчість Конституційному Суду України питань, порушених у конституційному зверненні.
3. Вирішуючи питання щодо відкриття конституційного провадження у справі, Конституційний Суд України виходить з такого.
Конституційне звернення має містити обґрунтування необхідності в офіційному тлумаченні положень Конституції України (
254к/96-ВР)
або законів України, підставою для конституційного звернення щодо офіційного тлумачення Конституції України (
254к/96-ВР)
та законів України є наявність неоднозначного застосування положень Конституції України (
254к/96-ВР)
або законів України судами України, іншими органами державної влади, якщо суб'єкт права на конституційне звернення вважає, що це може призвести або призвело до порушення його конституційних прав і свобод (пункт 4 частини другої статті 42, стаття 94 Закону України "Про Конституційний Суд України" (
422/96-ВР)
) .
З аналізу конституційного звернення та доданих до нього рішень судів загальної юрисдикції, в яких вирішувались спори між громадянами Шишовським Володимиром Володимировичем та Мошенською Галиною Іванівною щодо оспорювання батьківства та збільшення розміру аліментів, вбачається, що суб'єкт права на конституційне звернення не навів фактів неоднозначного застосування законів судами України.
Крім того, автор клопотання фактично просить дати консультацію, який правовий акт ( КпШС (
2006-07)
чи Сімейний кодекс України (
2947-14)
) повинен застосовуватися судами при розгляді справ такої категорії. Проте вирішення питань правозастосування не належить до повноважень Конституційного Суду України.
Отже, конституційне подання не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини першої статті 45 Закону України "Про Конституційний Суд України" (
422/96-ВР)
, тому є підстави для відмови у відкритті конституційного провадження у справі.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 147, 150, 153 Конституції України (
254к/96-ВР)
, статтями 13, 42, 43, 45, 50, 94 Закону України "Про Конституційний Суд України" (
422/96-ВР)
, Конституційний Суд України
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина Шишовського Володимира Володимировича щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої, шостої статті 136, пункту 1, підпункту 1 пункту 2 розділу VII "Прикінцеві положення" Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року N 2947-III (
2947-14)
на підставі пунктів 2, 4 частини першої статті 45 Закону України "Про Конституційний Суд України" (
422/96-ВР)
- невідповідність конституційного звернення вимогам, передбаченим Конституцією України (
254к/96-ВР)
, цим Законом та непідвідомчість Конституційному Суду України питань, порушених у конституційному зверненні.
2. Ухвала Конституційного Суду України є остаточною.
КОНСТИТУЦІЙНИЙ СУД УКРАЇНИ