Конвенція про відшкодування працівникам у разі професійних захворювань (переглянута у 1934 році)
(укр/рос)
Генеральна конференція Міжнародної організації праці,
що скликана в Женеві Адміністративною радою Міжнародного бюро праці та зібралася 4 червня 1934 року на свою сто вісімдесят третю сесію,
постановивши ухвалити ряд пропозицій стосовно часткового перегляду Конвенції про відшкодування у разі професійних захворювань (
993_112)
, ухваленої на її сьомій сесії, що є п'ятим пунктом порядку денного сесії,
вирішивши надати цим пропозиціям форми міжнародної конвенції,
ухвалює цього двадцять першого дня червня місяця тисяча дев'ятсот тридцять четвертого року нижченаведену Конвенцію, яка може називатися Конвенцією (переглянутою) 1934 року про відшкодування у разі професійних захворювань:
Стаття 1
1. Кожний член Міжнародної організації праці, який ратифікує цю Конвенцію, зобов'язується забезпечити особам, котрі дістали професійні захворювання, або, у разі їхньої смерті від таких захворювань, особам, які перебували на їхньому утриманні, відшкодування, що грунтується на загальних принципах його національного законодавства у галузі відшкодування за нещасні випадки на виробництві.
2. Сума цього відшкодування не може бути меншою, ніж сума, передбачена національним законодавством за каліцтво, завдане внаслідок нещасного випадку на виробництві. За умови дотримання цього положення кожний член Організації може, визначаючи у своєму законодавстві умови, що регулюють виплату відшкодування у разі професійних захворювань, і застосовуючи до таких захворювань своє законодавство у галузі відшкодування за нещасні випадки на виробництві, вносити такі зміни та уточнення, які він вважатиме потрібними.
Стаття 2
Кожний член Міжнародної організації праці, який ратифікує цю Конвенцію, зобов'язується розглядати як професійні всі захворювання та отруєння, спричинені речовинами, переліченими в нижченаведеній таблиці, у тих випадках, коли такі захворювання або отруєння трапляються у працівників, котрі займаються такими видами діяльності і працюють у таких галузях промисловості, які відповідно наведені у вищезгаданій таблиці і є наслідком роботи на підприємстві, що підпадає під зазначене національне законодавство.
ТАБЛИЦЯ
|
Перелік захворювань
і токсичних речовин
|
Перелік відповідних видів діяльності,
галузей промисловості чи процесів
|
Отруєння свинцем, його
сплавами або сполуками з
прямими наслідками цього
отруєння
Отруєння ртуттю, її
сплавами та сполуками з
прямими наслідками цього
отруєння
Зараження сибіркою
Силікоз, що супроводиться
туберкульозом легень або
ні, за умови, що силікоз
є визначальною причиною
втрати працездатності чи
смерті
Отруєння фосфором або
його сполуками з прямими
наслідками такого
отруєння
Отруєння миш'яком або
його отруйними сполуками,
з прямими наслідками
такого отруєння
Отруєння бензолом або
його гомологами та їхніми
нітро- й амідопохідними
сполуками з прямими
наслідками такого
отруєння
Отруєння
галогенопохідними вуглецю
жирного ряду
Патологічні прояви
внаслідок впливу:
а) радію та інших
радіоактивних речовин;
б) рентгенівських
променів
Первісне епітеліальне
ракове захворювання шкіри
|
Контакт з рудою, яка містить свинець,
зокрема зі свинцевим пилом на цинкових
заводах
Відливання вторинного цинку та свинцю в
болванки
Виробництво деталей із свинцю або
свинцевих сплавів
Робота в поліграфічній промисловості
Виробництво свинцевих сполук
Виробництво і ремонт акумуляторів
Виготовлення та використання емалі, що
містить свинець
Полірування свинцевим пилом або
порошком, що містить свинець
Фарбувальні роботи, серед них
виготовлення або використання
грунтувальних речовин, мастики або
фарби, які містять суху свинцеву фарбу
Обробка руди, яка містить ртуть
Виробництво ртутних сполук
Виробництво вимірювальної або
лабораторної апаратури
Виготовлення сировини для капелюшного
виробництва
Гаряча позолота
Використання ртутних насосів для
виробництва ламп розжарювання
Виробництво гримучо-ртутних капсулів
Робота, пов'язана із контактом з
тваринами, хворими на сибірку
Обробка туш або частин туш таких тварин,
серед них шкур, копит і рогів
Навантаження, розвантаження або
перевезення товарів
Галузі промисловості або процеси,
визнані національним законодавством як
такі, що спричиняють нараження на
небезпеку силікозу
Будь-який процес, який потребує
виробництва, виділення або використання
фосфору чи його сполук
Будь-який процес, який потребує
виробництва, виділення або використання
миш'яку чи його сполук
Будь-який процес, який потребує
виробництва, виділення або використання
бензолу чи його гомологів чи їхніх
нітро- й амідопохідних
Будь-який процес, який потребує
виробництва, виділення або використання
галогенопохідних вуглецю жирного ряду,
зазначений у національному законодавстві
Будь-який процес, який наражає на
небезпеку впливу радію, радіоактивних
речовин або рентгенівських променів
Будь-який процес, пов'язаний з
використанням дьогтю, смоли, бітуму,
мінеральних масел, парафіну та інших
сполук, продуктів і осадів, а також із
контактом з цими речовинами
|
Стаття 3
Документи про ратифікацію цієї Конвенції надсилаються Генеральному директорові Міжнародного бюро праці для реєстрації.
Стаття 4
1. Ця Конвенція зв'язує тільки тих членів Організації, чиї документи про ратифікацію зареєстрував Генеральний директор.
2. Вона набуває чинності через дванадцять місяців після того, як Генеральний директор зареєструє документи про ратифікацію від двох членів Організації.
3. Надалі ця Конвенція набуває чинності щодо кожного члена Організації через дванадцять місяців від дати реєстрації його документа про ратифікацію.
Стаття 5
Як тільки в Міжнародному бюро праці буде зареєстровано документи про ратифікацію від двох членів Міжнародної організації праці, Генеральний директор Міжнародного бюро праці сповіщає про це всіх членів Міжнародної організації праці. Він також сповіщає їх про реєстрацію всіх документів про ратифікацію, отриманих ним згодом від інших членів Організації.
Стаття 6
1. Будь-який член Організації, який ратифікував цю Конвенцію, може після закінчення п'ятирічного періоду з моменту, коли вона початкове набула чинності, денонсувати її актом про денонсацію, надісланим Генеральному директорові Міжнародного бюро праці та зареєсторованим ним. Денонсація набуває чинності через рік після реєстрації акта про денонсацію в Міжнародному бюро праці.
2. Кожний член Організації, який ратифікує цю Конвенцію і протягом року після закінчення згаданого у попередньому параграфі п'ятирічного періоду не скористається своїм правом на денонсацію, передбаченим цією статтею, буде зв'язаний на наступний період в п'ять років і надалі зможе денонсувати цю Конвенцію після закінчення кожного п'ятирічного періоду в порядку, встановленому в цій статті.
Стаття 7
Кожного разу, коли Адміністративна рада Міжнародного бюро праці вважає це за потрібне, вона подає Генеральній конференції доповідь про застосування цієї Конвенції і вирішує, чи слід вносити до порядку денного Конференції питання про її повний або частковий перегляд.
Стаття 8
1. У разі, якщо Конференція ухвалить нову конвенцію, яка повністю або частково переглядає цю Конвенцію, і якщо в новій конвенції не буде передбачено протилежне, то:
a) ратифікація будь-яким членом Організації нової, переглянутої конвенції спричиняє автоматично, незалежно від положень статті 6, негайну денонсацію цієї Конвенції за умови, що нова, переглянута конвенція набула чинності;
b) починаючи від дати настання чинності нової, переглянутої конвенції, цю Конвенцію закрито для ратифікації її членами Організації.
2. Ця Конвенція лишається у всякому разі чинною за формою та змістом щодо тих членів Організації, які її ратифікували, але не ратифікували нову переглянуту конвенцію.
Стаття 9
Англійський і французький тексти цієї Конвенції мають однакову силу.
Дата набуття чинності: 17 червня 1936 року.
Конвенції та рекомендації, ухвалені
Міжнародною організацією праці
1919-1964, Том I
Міжнародне бюро праці, Женева
Конвенция о возмещении работникам в случае профессиональных заболеваний (пересмотренная в 1934 году)
N 42
(Женева, 21 июня 1934 года)
|
Генеральная конференция Международной организации труда,
созванная в Женеве Административным советом Международного бюро труда и собравшаяся 4 июня 1934 года на свою восемнадцатую сессию,
постановив принять ряд предложений о частичном пересмотре Конвенции о возмещении в случае профессиональных заболеваний (
993_112)
, принятой Конференцией на ее седьмой сессии, что является пятым пунктом повестки дня сессии,
решив придать этим предложениям форму международной конвенции,
принимает сего двадцать первого дня июня месяца тысяча девятьсот тридцать четвертого года нижеследующую Конвенцию, которая может именоваться Конвенцией (пересмотренной) 1934 года о возмещении в случае профессиональных заболеваний:
Статья 1
1. Каждый член Международной организации труда, ратифицирующий настоящую Конвенцию, обязуется обеспечить лицам, получившим профессиональные заболевания, или, в случае их смерти от таких заболеваний, лицам, находящимся на их иждивении, возмещение, основанное на общих принципах его национального законодательства в области возмещения за несчастные случаи на производстве.
2. Сумма этого возмещения не может быть ниже суммы, предусмотренной национальным законодательством за увечье, полученное в результате несчастного случая на производстве. При условии соблюдения данного положения каждый член Организации может, определяя в своем национальном законодательстве условия, регулирующие выплату возмещения в случае профессиональных заболеваний, и применяя к таким заболеваниям свое законодательство в области возмещения за несчастные случаи на производстве, вносить такие изменения и уточнения, какие он сочтет необходимыми.
Статья 2
Каждый член Международной организации труда, ратифицирующий настоящую Конвенцию, обязуется рассматривать как профессиональные заболевания те заболевания и отравления, которые вызываются веществами, перечисленными в нижеследующей таблице, в тех случаях, когда такие заболевания или отравления имеют место у трудящихся, занимающихся такими видами деятельности и работающих в таких отраслях промышленности, которые соответственно указываются в вышеупомянутой таблице и являются результатом работы на предприятии, подпадающем под указанное национальное законодательство.
Таблица
Перечень заболеваний
и токсических веществ
|
Перечень соответствующих видов
деятельности, отраслей промышленности
или процессов
|
Отравление свинцом, его
сплавами или соединениями,
с прямыми последствиями
этого отравления.
Отравление ртутью, ее
сплавами и соединениями,
с прямыми последствиями
этого отравления.
Заражение сибирской язвой.
Силикоз, сопровождаемый
туберкулезом легких или
нет, при условии, что
силикоз является
определяющей причиной
потери трудоспособности
или смерти.
Отравление фосфором или
его соединениями, с
прямыми последствиями
такого отравления.
Отравление мышьяком
или его ядовитыми
соединениями, с прямыми
последствиями такого
отравления.
Отравление бензолом или
его гомологами, их нитро-
и амидопроизводными
соединениями, с прямыми
последствиями такого
отравления.
Отравление
галогенопроизводными
углеводородов жирного
ряда.
Патологические проявления
в результате воздействия:
a) радия и других
радиоактивных веществ;
b) рентгеновских лучей.
Первичное эпителиальное
раковое заболевание кожи.
|
Соприкосновение с рудой, содержащей
свинец, в том числе со свинцовой
пылью на цинковых заводах.
Отливка старого цинка и свинца в
болванки.
Производство деталей из свинца или
свинцовых сплавов.
Работа в полиграфической
промышленности.
Производство свинцовых соединений.
Производство и ремонт аккумуляторов.
Изготовление и использование эмали,
содержащей свинец.
Полировка свинцовой пылью или
порошком с содержанием свинца.
Окрасочные работы, включая
изготовление или использование
грунтовочных веществ, мастики или
краски, содержащих сухую свинцовую
краску.
Обработка руды, содержащей ртуть.
Производство ртутных соединений.
Производство измерительной или
лабораторной аппаратуры.
Изготовление сырья для шляпного
производства.
Горячая позолота.
Использование ртутных насосов для
производства ламп накаливания.
Производство гремучертутных капсюлей.
Работа, связанная с соприкосновением
с животными, больными сибирской
язвой.
Обработка туш или частей туш таких
животных, включая шкуры, копыта и
рога.
Погрузка, разгрузка или перевозка
товаров.
Отрасли промышленности или процессы,
признанные национальным
законодательством как влекущие за
собой подвержение опасности
силикоза.
Любой процесс, требующий
производства, выделения или
использования фосфора или его
соединений.
Любой процесс, требующий
производства, выделения или
использования мышьяка или его
соединений.
Любой процесс, требующий
производства, выделения или
использования бензола или его
гомологов или их нитро- и
амидопроизводных.
Любой процесс, требующий
производства, выделения или
использования галогенопроизводных
углеводородов жирного ряда, указанный
в национальном законодательстве.
Любой процесс, влекущий за собой
подверженность воздействию радия,
радиоактивных веществ или
рентгеновских лучей.
Любой процесс, связанный с
использованием или с соприкосновением
с дегтем, смолой, битумом,
минеральными маслами, парафином или
их соединениями, продуктами или
осадками.
|
Статья 3
Документы о ратификации настоящей Конвенции направляются Генеральному директору Международного бюро труда для регистрации.
Статья 4
1. Настоящая Конвенция связывает только тех членов Международной организации труда, чьи документы о ратификации зарегистрированы Генеральным директором.
2. Она вступает в силу через двенадцать месяцев после того, как Генеральный директор зарегистрирует документы о ратификации двух членов Организации.
3. Впоследствии настоящая Конвенция вступает в силу в отношении каждого члена Организации через двенадцать месяцев после даты регистрации его документа о ратификации.
Статья 5
Как только в Международном бюро труда зарегистрированы документы о ратификации двух членов Международной организации труда, Генеральный директор Международного бюро труда извещает об этом всех членов Международной организации труда. Он также извещает их о регистрации всех документов о ратификации, полученных им впоследствии от других членов Организации.
Статья 6
1. Любой член Организации, ратифицировавший настоящую Конвенцию, может по истечении пятилетнего периода с момента ее первоначального вступления в силу денонсировать ее посредством акта о денонсации, направленного Генеральному директору Международного бюро труда и зарегистрированного им. Денонсация вступает в силу через год после регистрации акта о денонсации в Международном бюро труда.
2. Каждый член Организации, ратифицировавший настоящую Конвенцию, который в годичный срок по истечении упомянутого в предыдущем пункте пятилетнего периода не воспользуется своим правом на денонсацию, предусмотренным в настоящей статье, будет связан на следующий период в пять лет и впоследствии сможет денонсировать настоящую Конвенцию по истечении каждого пятилетнего периода в порядке, установленном настоящей статьей.
Статья 7
Каждый раз, когда Административный совет Международного бюро труда считает это необходимым, он представляет Генеральной конференции доклад о применении настоящей Конвенции и решает, следует ли включать в повестку дня Конференции вопрос о ее полном или частичном пересмотре.
Статья 8
1. В случае если Конференция примет новую конвенцию, полностью или частично пересматривающую настоящую Конвенцию, и если в новой конвенции не предусмотрено обратное, то:
a) ратификация каким-либо членом Организации новой, пересматривающей конвенции влечет за собой автоматически, независимо от положений статьи 6, немедленную денонсацию настоящей Конвенции при условии, что новая, пересматривающая конвенция вступила в силу;
b) начиная с даты вступления в силу новой, пересматривающей конвенции настоящая Конвенция закрыта для ратификации ее членами Организации.
2. Настоящая Конвенция остается во всяком случае в силе по форме и содержанию в отношении тех членов Организации, которые ее ратифицировали, но не ратифицировали новую, пересматривающую конвенцию.
Статья 9
Французский и английский тексты настоящей Конвенции имеют одинаковую силу.
Конвенция вступила в силу 17.06.36.
Конвенция пересмотрена в 1964 году (Конвенция N 121 (
993_306) Международной организации труда от 08.07.64).
Россия не ратифицировала Конвенцию.
Конвенции и рекомендации, принятые
Международной конференцией труда.
1919 - 1956. Т. I.- Женева:
Международное бюро труда, 1991.
С. 329 - 332.