Договір
про дружбу і співробітництво між Україною і Туркменистаном
Дата підписання:
Дата ратифікації:
Дата набуття чинності:
|
10.10.1992
09.04.1993
05.11.1994
|
Україна і Туркменистан (надалі іменуються "Високі Договірні Сторони"),
спираючись на історичні зв'язки, що склалися, дружні відносини і традиції доброго спілкування між їхніми народами,
вважаючи, що подальший розвиток відносин дружби і взаємовигідного співробітництва між ними відповідає корінним інтересам народів обох держав і служить справі миру і міжнародної безпеки,
сповнені рішучості побудувати незалежні, демократичні, правові держави,
підтверджуючи свою відданість загальновизнаним нормам міжнародного права, цілям і принципам Статуту Організації Об'єднаних Націй (
995_010)
, положенням Хельсінкського Заключного Акта (
994_055)
та інших документів Наради з безпеки та співробітництва в Європі,
домовились про таке:
Стаття 1
Високі Договірні Сторони розвиватимуть свої відносини як дружні держави. В цих відносинах вони зобов'язуються неухильно керуватися принципами взаємної поваги їх незалежності, державного суверенітету, територіальної цілісності і непорушності кордонів, рівноправності і невтручання у внутрішні справи одна одної, незастосування сили чи загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, мирного врегулювання спорів, поваги прав людини і основних свобод, сумлінного виконання зобов'язань, та іншими загальновизнаними нормами міжнародного права.
Стаття 2
Високі Договірні Сторони співробітничатимуть у справі розвитку і зміцнення дружніх відносин, захисту прав людини, забезпечення безпеки народів, а також двостороннього політичного, економічного, науково-технічного, культурного, гуманітарного та екологічного співробітництва.
Стаття 3
Високі Договірні Сторони взаємодіятимуть з метою зміцнення миру, підвищення стабільності і безпеки як у глобальному, так і в регіональному масштабі. Вони сприятимуть продовженню процесу роззброєння, а також посиленню миротворчої ролі ООН. Вони докладуть зусиль щодо сприяння мирному врегулюванню конфліктів та інших ситуацій, що зачіпають інтереси Сторін, і проводитимуть з цією метою консультації.
Стаття 4
Кожна з Високих Договірних Сторін зобов'язується утримуватися від участі або підтримки будь-яких дій або заходів, спрямованих проти іншої Сторони, і не допускати, щоб її територія була використана з метою підготовки чи здійснення агресії або інших насильницьких дій проти іншої Сторони.
У випадку виникнення ситуації, яка створює, на думку однієї із Сторін, загрозу миру, порушення миру або зачіпає інтереси її безпеки, вона може звернутися до іншої Сторони з проханням невідкладно провести консультації. Сторони обмінюватимуться відповідною інформацією і прагнутимуть до погодження необхідних заходів щодо подолання такої ситуації.
Стаття 5
Кожна з Високих Договірних Сторін гарантує особам, які проживають на її території, незалежно від їх національності, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, громадянські, політичні, соціальні, економічні та культурні права та свободи відповідно до загальних норм міжнародного права.
Сторони співробітничатимуть у здійсненні прав своїх громадян, які проживають на території одна одної, надають їм покровительство і підтримку згідно з нормами внутрішнього законодавства та загальновизнаними нормами міжнародного права.
З цією метою Сторони укладуть консульську конвенцію, договір про правову допомогу в цивільних, сімейних і кримінальних справах та інші угоди.
Стаття 6
Високі Договірні Сторони зобов'язуються вживати на своїй території ефективних заходів, включаючи прийняття відповідних законодавчих актів, щодо запобігання і припинення будь-яких дій, які є підбурюванням до насильства по відношенню до осіб або груп осіб, що базується на національній, расовій, етнічній, або релігійній дискримінації, ворожості або ненависті.
Стаття 7
Високі Договірні Сторони підтверджують, що поважання прав осіб, які належать до національних меншин, як частини загальновизнаних прав людини є істотним фактором миру, справедливості, стабільності і демократії.
Сторони гарантують особам, які проживають на їх території і які належать до національних меншин, повне і ефективне здійснення прав людини і основних свобод та користування ними без будь-якої дискримінації і в умовах повної рівності перед законом.
Сторони гарантують особам, які проживають на їх території і які належать до національних меншин, індивідуально або разом з іншими особами, які належать до національних меншин, можливість вільно виражати, зберігати і розвивати свою етнічну, культурну, мовну і релігійну самобутність, підтримувати і розвивати свою культуру у всіх її аспектах, не піддаючись будь-яким спробам асиміляції всупереч своїй волі.
Сторони забезпечують захист етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин на своїй території і створюють умови щодо її збереження і розвитку.
Сторони укладуть угоду про співробітництво з метою забезпечення прав осіб, які належать до національних меншин.
Стаття 8
Високі Договірні Сторони сприятимуть поглибленню і розширенню існуючих між ними економічних зв'язків на двосторонній взаємовигідній основі.
Вони не перешкоджатимуть широкому обміну економічною інформацією і доступу до неї обох Сторін, якщо інше не передбачено діючим в обох країнах законодавством.
Сторони проводитимуть узгоджену митну політику і прагнутимуть до скорочення обмежень на пересування товарів, капіталів та послуг між ними.
Сторони здійснюватимуть співробітництво в різних міжнародних економічних і фінансових організаціях.
Стаття 9
Високі Договірні Сторони нададуть одна одній режим найбільшого сприяння і вживуть всіх необхідних заходів для розвитку і розширення торговельно-економічних відносин на взаємовигідній основі.
Кожна із Сторін буде утримуватись від дій, здатних завдати іншій Стороні економічних збитків.
Стаття 10
При необхідності Високі Договірні Сторони проведуть переговори з питань укладення угод про взаємні поставки і послуги, платежі, ціни і рух цінних паперів, а також про терміни і умови переходу на взаємні розрахунки за цінами світового ринку.
Стаття 11
Правовий режим державного майна, майна юридичних осіб і громадян однієї Високої Договірної Сторони, що знаходиться на території іншої Високої Договірної Сторони, регулюється законодавством Сторони місця знаходження майна, якщо інше не передбачене угодою між Сторонами.
Якщо одна із Сторін заявляє про приналежність їй майна, що знаходиться на території іншої Сторони, на яке висувають претензії треті особи або держави, то інша Сторона зобов'язана вжити всіх необхідних заходів по охороні і збереженню такого майна і не має права передавати його будь-кому без чітко висловленої згоди першої Сторони до остаточного вирішення питання про його приналежність.
Всі інші питання відносин власності, що зачіпають інтереси Сторін, підлягають врегулюванню окремими угодами.
Стаття 12
Високі Договірні Сторони співробітничатимуть в галузі сільського господарства і укладуть з цього питання окрему угоду.
Стаття 13
Високі Договірні Сторони розвиватимуть співробітництво в галузі управління системами енергетики, транспорту, інформатики і зв'язку, включаючи супутниковий зв'язок і телекомунікації.
Стаття 14
Кожна з Високих Договірних Сторін забезпечуватиме транспортні операції іншої Сторони через свої морські, річкові і повітряні порти, залізничну і автомобільну мережу та трубопроводи, на умовах, передбачених окремими угодами.
Умови та порядок здійснення транзитних транспортних операцій будуть визначені окремими угодами.
Стаття 15
Високі Договірні Сторони розвиватимуть співробітництво в галузі освіти, науки і техніки, заохочуючи прямі зв'язки між науково-дослідними центрами, учбовими закладами та здійснення спільних програм та розробок, зокрема, в галузі передових технологій. Сторони взаємодіятимуть у сфері підготовки та атестації наукових і педагогічних кадрів, а також заохочуватимуть обміни вченими, викладачами, стажистами і студентами. Сторони взаємно визнають дипломи про освіту, вчені ступені і звання та укладуть з цього питання окрему угоду.
Сторони співробітничатимуть безпосередньо і через міжнародні організації в питаннях охорони прав на інтелектуальну і промислову власність.
Стаття 16
Високі Договірні Сторони всебічно розвиватимуть обміни в галузі культури, мистецтва, освіти, туризму та інформації. Сторони укладуть окремі угоди з цих питань.
Вони заохочуватимуть співробітництво в цих галузях, в тому числі між урядовими і неурядовими організаціями і закладами, приватними організаціями і особами, у здійсненні спільних проектів, діяльності культурних, наукових та інших фондів і асоціацій. Сторони укладуть угоду про відкриття культурних центрів на території одна одної.
Стаття 17
Високі Договірні Сторони розвиватимуть співробітництво в галузі сейсмології, охорони навколишнього середовища, сприяючи узгодженим діям в цій сфері і прагнучи до створення всеохоплюючої міжнародної системи екологічної безпеки.
Стаття 18
Високі Договірні Сторони розвиватимуть співробітництво в соціальній сфері і в галузі охорони здоров'я.
Вони вирішуватимуть питання соціального забезпечення громадян однієї Сторони на території іншої Сторони згідно з спеціальними угодами.
Стаття 19
Високі Договірні Сторони співробітничатимуть у заходах по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю міждержавного і міжрегіонального характеру, міжнародним тероризмом, незаконними операціями зі зброєю, боєприпасами, вибуховими, отруйними і радіоактивними речовинами, незаконним обігом наркотиків, морським і повітряним піратством, незаконним вивозом культурних цінностей.
Сторони укладають окремі угоди про співробітництво з цих та інших питань, які становлять взаємний інтерес.
Стаття 20
Високі Договірні Сторони приділятимуть увагу розвитку контактів та співробітництва між парламентами і парламентаріями обох держав.
Стаття 21
Високі Договірні Сторони здійснюватимуть взаємодію в галузі зовнішньої політики, зовнішньоекономічної діяльності і в роботі міжнародних організацій.
Стаття 22
Цей Договір не зачіпає прав і зобов'язань Високих Договірних Сторін, що випливають з інших укладених ними міжнародних договорів.
Стаття 23
Спори відносно тлумачення і виконання цього Договору підлягають розв'язанню шляхом консультацій і переговорів між Високими Договірними Сторонами.
Стаття 24
Цей Договір підлягає ратифікації і набуває чинності в день обміну ратифікаційними грамотами.
Стаття 25
Цей Договір укладений терміном на десять років. Його дія буде автоматично продовжуватись на наступні десятирічні періоди, якщо жодна з Високих Договірних Сторін не заявить шляхом письмового повідомлення іншій Високій Договірній Стороні не менше ніж за шість місяців до закінчення поточного десятирічного періоду про своє бажання припинити його дію.
Вчинено в м. Ашгабаті 10 жовтня 1992 р. в двох примірниках, кожний українською та туркменською мовами, при цьому обидва тексти мають однакову силу.
За Україну
( підпис )
Президент
Л. Кравчук
|
За Туркменистан
( підпис )
Президент
С. Ніязов
|
Довідка
9-10 жовтня 1992 року на запрошення Президента Туркменистану в Ашгабаті з офіційним візитом перебував Президент України Л.М. Кравчук. Під час візиту Л.М. Кравчука відбулася його зустріч і переговори з Президентом Туркменистану С. Ніязовим. У ході переговорів відбувся обмін думками з широкого кола питань розвитку двосторонніх відносин між Україною і Туркменистаном.
В результаті переговорів було підписано Договір про дружбу і співробітництво між Україною і Туркменистаном, Угоду між Урядом України та Урядом Туркменистану про торговельно-економічне співробітництво на 1993 рік (
795_001)
та інші документи.
Зазначений міждержавний Договір створює правову основу для розбудови рівноправних, взаємовигідних відносин між двома державами. Він базується на дотриманні Сторонами загальновизнаних принципів та норм міжнародного права, положень Хельсінкського Заключного Акта, Паризької Хартії для нової Європи (
995_058)
, а також інших документів НБСЄ і тим самим являє собою внесок в процес зміцнення системи європейської безпеки.
Особлива увага в Договорі приділяється розвитку взаємовигідного співробітництва в галузі економіки. Це значно сприятиме процесу поновлення і зміцнення економічних зв'язків, надання їм постійного характеру та стимулювання пошуку нових контактів між українськими та туркменськими партнерами.
Договором передбачається також врегулювання валютно-фінансових відносин між Сторонами, розширення співробітництва в галузі енергетики, транспорту, включаючи забезпечення вільного транзиту, сфери фундаментальних та прикладних наук, в галузі освіти, культури, охорони здоров'я, інформації, туризму, спорту, молодіжних обмінів та інших сферах.
Координація зусиль двох держав у вищезазначених напрямках повинна позитивно вплинути на стабілізацію економічної ситуації, зокрема в Україні.
Підписання цього Договору підтверджує, що створення системи двосторонніх взаємовигідних угод України з країнами - колишніми республіками СРСР, зокрема середньо-азіатського регіону, органічно вписується в контекст загального державотворчого процесу та надає Україні авторитету надійного партнера у міжнародних стосунках гарантує впевненість у взаємовигідних відносинах з нами.
Відповідно до статті 24 цього Договору він підлягає ратифікації.
Договір укладено на 10 років і його дія автоматично продовжується на наступні десятирічні періоди, якщо жодна із Сторін не заявить про своє бажання денонсувати його.