Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала
Іменем України
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого Єлфімова О.В.,суддів:за участю прокурораКрещенка А.М., Сахна Р.І., Міщенко Т.М.,розглянула в судовому засіданні 15 січня 2013 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Володарського районного суду Донецької області від 13 грудня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2012 року.
Зазначеним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду, засуджено:
ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, таку, що не має судимості;
ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, таку, що не має судимості,
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено кожній покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік та покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.
ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3,
громадянку України, таку, що не
має судимості,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді громадських робіт на 240 год.
За вироком суду, неповнолітня ОСОБА_5 31 березня 2011 року, близько 21:00 за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з території будинку АДРЕСА_1 таємно викрали майно ОСОБА_10 на суму 140 грн.
Крім того, ОСОБА_5 24 травня 2011 року, близько 12:00, за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_6 проникли в кімнату-майстерню житлового будинку АДРЕСА_2 звідки повторно, таємно викрали майно ОСОБА_11 на загальну суму 600 грн.
Також ОСОБА_6 27 лютого 2011 року, близько 19:30, за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_12 повторно проникла у вказану кімнату-майстерню, звідки викрала майно ОСОБА_11 на загальну суму 500 грн.
Вона ж, 13 березня 2011 року, близько 15:00, знаходячись в житловому будинку НОМЕР_1, розташованого за вказаною вище адресою, в черговий раз проникла до кімнати-майстерні, звідки викрала електричний шуруповерт вартістю 200 грн., який належав ОСОБА_11
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, прокурор ставить питання про зміну судових рішень щодо засуджених у зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону. Вказує на те, що місцевий суд всупереч вимог ст.ст. 334, 275 КПК України, формуючи обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вказав, що вони вчинила злочин за попередньою змовою з ОСОБА_8, ОСОБА_9. та ОСОБА_12 Разом з тим, суд не зазначив, що відносно останніх справу закрито на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році» (3680-17)
. Вважає ухвалу апеляційного суду не вмотивованою та такою, що суперечить вимогам ст. 377 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора у підтримку касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, а також кваліфікація злочинних дій ОСОБА_5, ОСОБА_6 за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, а ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, є правильними і у касаційній скарзі не оспорюються.
Призначаючи покарання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про особи засуджених, а тому воно є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується посилань прокурора на окремі недоліки допущені при викладенні мотивувальної частини вироку, то вони не є суттєвими і не впливають на суть прийнятого рішення, а тому, виходячи з положень ст. 398 КПК України, не можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення. На думку колегії суддів, всі вони можуть бути виправлені місцевим судом на підставі статей 409 та 411 КПК України.
Суд апеляційної інстанції ретельно перевіряв доводи прокурора в апеляції та правильно визнав їх необґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України.
Враховуючи, що кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень кримінально-процесуального закону не допущено, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 394- 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (4651-17)
, колегія суддів
у х в а л и л а:
Вирок Володарського районного суду Донецької області від 13 грудня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2012 року щодо ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
С у д д і:
|
О.В. Єлфімов
А.М. Крещенко
Р.І. Сахно
|